Цього разу центром уваги кандидата на посаду міського голови Юрія Васильовича Гриценка спочатку стали виборці, що живуть за адресою: Київська, 59, 63 та прилеглих до них будинків, а трохи пізніше – мешканці з будинку по вул. Миру, 29, до яких долучились й інші небайдужі люди. Обидві зустрічі виразно вияскравлювали обопільний інтерес до пошуку шляхів розв’язання давно назрілих проблем.
Ось, скажімо, люди скаржилися на те, що серед двору «випадково» з’явився новий забудовник, який уже й сваї забив, але хто і що збирається тут зводити, ніхто не знає.
А ще на порядок денний виборці винесли питання виживання, оскільки ознак одужання того, що колись називали народним господарством, доведеться чекати ще не один місяць. Розвівши народ на фронт і на тил, наші керманичі-атеїсти не встигають опановувати Божих Заповідей, від чого у людей пробудилися не тільки щемливі почуття, а навіть сльози богородиць на іконах повисихали.
Окремим учасникам зустрічі вкрай хотілося почути відповіді про допомогу малозабезпеченим верствам населення, інших цікавив механізм придбання лічильників води, тепла та вартість їх обслуговування, третіх не покидали сумніви, як же бути людині без стрижня, гнаній своїми страхами, четвертих опановувала непогамована допитливість про наявність програми кандидата та можливі шляхи її виконання.
Закуті клопітним часоплином життя люди шукали – і таки знаходили! – у спілкуванні відповіді на питання, що їх хвилювали. Обидві зустрічі так і закінчилися із вірою в серці, що все у нас буде добре. Питання лише в часі: коли ж все таки одужає виснажений організм України…
Політична реклама